De förstår ingenting. Jag ber tusen gånger om ursäkt.
Så här skulle inte ert första möte med vårt fantastiska företag bli.
Titta.
Visst är det väl magnifikt?
- Jättevackert. - Verkligen.
Skitfint.
Hej.
För sista gången: Jag kan inte skaffa fram fisken åt dig!
Det kommer från allra högsta ort.
Jag struntar i om Gud börjat med flugfiske.
- Jag föreslår att du ordnar det här. - Var det ett hot?
Det är hårda tider, Tom. Nedskärningar överallt.
Inte vet jag. Tillhandahåller verkligen miljökontoret en viktig service?
- Det var ett hot. - Se det som en möjlighet.
Då så... En möjlighet.
Hilary, ring upp Matthew Sweet på "Fly Fishing Monthly".
PLANER PÅ PLUNDRING
RÄDDA VÅR LAX
Flugfiskare rasar
SKUM SHEJK
ONDSKANS ANSIKTE
Det är allt jag fått veta...
Då så... Snälla du, ring när...
- Förlåt. Väckte jag dig? - Nej, då. Hört något?
Nej, jag bara...
...lämnade ett meddelande på Roberts telefon.
Urfånigt, för han har ju inte telefonen med sig.
Och det vet jag... Jag håller på att bli tokig.
Nej, då.
När jag har det jobbigt... pratar jag med mina fiskar.
Jag har en damm.
Att prata med en telefonsvarare är inte tokigare än att prata med koikarpar.
Jag har svårt att tänka mig att du kan ha det jobbigt.
Det vore opassande att tala om känslor med en kollega, miss Chetwode-Talbot.
Jag tror...
Jag tror det är värre än bara jobbigt, så har det varit länge.
Mary är i Genéve, jag är här. Koikarparna är ensamma i Surrey.
- Vi var väldigt unga när vi gifte oss. - Förlåt, jag visste inte...
Du behöver inte be om ursäkt. Det finns alltid hopp.
För både mig och dig.
Jag minns inte ens hur han ser ut.
Inte exakt.
Men jag är fast och...
...kan inte gå vidare. Förstår du vad jag menar?
Ja. Absolut.
Jag har varit fast i åratal.
Men du kan gå vidare.
Teoretiskt sett kan jag väl det.
Du borde vara glad, Fred.
Jag visste väl att du hade en damm.
Förrädaren har fått sin chans.
Gör det du ska.
Svik oss inte.
Hela idén med att skeppa iväg skotsk lax utomlands är fullständigt absurd.
Den har funnits i våra floder i tiotusentals år.
Jag har fiskat här i hela mitt liv.
Våra fina fiskare är inte så sabla fina när allt kommer omkring.
... plundra våra floder...
Lägga ner alltihop?!
Nej, premiärministern, då får vi väl hitta fisk på nåt annat jävla ställe.
Tornen skymmer täckningen.
Jag ber tusen gånger om ursäkt. Den här vägen.
- Mrs Maxwell... - Vad trevligt att träffas.
Har den äran, Patricia!
Er skulle jag gärna ta med mig hem. - Utmärkt.
Jag är tacksam över att ni tar er tid med vårt lilla projekt.
Vi har gått rätt långt för er skull, men så älskar premiärministern fiske.
Han har ett fast grepp om sitt spö.
Nu till det viktigaste... Laxen.
Vi får inte ta den ur brittiska vatten. Det har blivit ett himla liv.
Obegripligt... Det blir i alla fall inget.
- Jag trodde... - Men... jag har löst problemet.
Det finns tusentals bara här!
Han har fyra fiskodlingar utmed kusten. Förser stormarknaderna. Här är de.
De ska bara hamna på middagsbordet.
De har aldrig nånsin vandrat uppströms, varför skulle de göra det nu?
Om vi öppnar slussarna skulle de bara driva iväg nedströms.
Några dagars fiske, sen får vi skaffa mer. Det finns ju gott om dem.
På väg till snabbköpen.
De kommer inte att vandra. Det är inte rätt.
Fisk som fisk.
Ni förstår, mrs Maxwell, att jag har en vision.
Slöa, dästa posörer ingår inte i den.
Nu råkar regeringen också ha en vision: Odlad fisk eller ingen fisk.
Då får jag tacka för att ni tog er tid och avböja.
Inga rådgivare heller. - Du ska vara tillbaka på kontoret på måndag, Fred.
- Då säger jag upp mig. - Uppsägningen godtas.
- Var står vi nu? - Utan lax.
Vi måste våga tro.
En berömvärd inställning, men vi börjar få ont om tid.
Tro är ingenting lättfångat.
Hej, Fred!
Är ni oskadd?!
Jag tyckte att han såg skum ut! Sen åkte pistolen fram! Är ni oskadd?
Tack ska ni ha. Tack så hemskt mycket.
Det var bara ett kast.
Ett väldigt bra kast.
- Ett livsviktigt kast, kan man påstå. - Ja, det kan man nog påstå.
- Fred, är du oskadd? - Ja. Allt gick väldigt fort.
- Hur gjorde du? - Snakeroll-kast. Fick jag honom?
- Är ni oskadd? - Ja, tack.
Fortsätt med ert arbete som om inget hade hänt.
Jag är skyldig er mitt liv.
Det är inte bara ett bildligt uttryck. Skulden kommer att återbetalas.
Adjö.
Som svar på den fråga som ställdes den sjunde i förra månaden-
- bekräftar försvarsdepartementet nu att brittiska specialstyrkor slog till-
- mot kända terrorister den 13 september.
Detaljerna kring operationen är hemligstämplade.
Men jag får säga att brittiska styrkor drabbades av stora förluster.
Jag beklagar djupt att behöva tala om att ingen överlevde.
En intern utredning har tillsatts.
Förlåt att jag väckte dig.
Det gjorde inget.
Jag fick aldrig nån chans att lära känna honom.
- Mary... Jag visste inte... - Ledig dag, ville överraska dig.
Jag har köpt en helt ljuvlig ost i en liten butik i Genéve.
Är allt som det ska, Fred? Var är slipsen? Är du ledig?
- Jag har sagt upp mig. - Var inte fånig!
- Hur påverkar det din pension? - Regeringen drog sig ur laxprojektet.
Vi har lagt ner mycket tid på det, jag ville inte bara lämna det.
- "Vi"? - Alla inblandade.
Jag får fortfarande betalt! Fitzharris & Price har varit oerhört...
Det ante mig att hon var inblandad.
Om det är Harriet du syftar på så arbetar vi faktiskt tillsammans!
- "Harriet"?! - Vad menar du med det?
Jag har sett ett foto av henne på deras hemsida.
- Du skämmer ut dig! - Nu är det du som är fånig.
Det är inte jag som lämnar ett välrenommerat jobb-
- för ett fiskeprojektsskämt och en kontorist i kort kjol!
- Hon är ingen kontorist! - Vad är hon, då?!
En kollega! En väldigt skicklig kollega och...
...vän! Bara en vän!
Är du kär i henne?
Jag förväntar mig inget.
Jag frågade inte vad du förväntade dig. Jag frågade om du var kär i henne.
Det här är en femtioårskris. Det är patetiskt.
- Jag är hemskt ledsen. - Du kommer tillbaka, Fred.
Om ett halvår tigger du om att få komma tillbaka.
Det ligger i ditt dna. Det borde väl för fan en vetenskapsman fatta!
Om ett halvår tigger du om att få komma tillbaka.
Det ligger i ditt dna.
Vi måste inte ha vildfångad fisk. Det kommer att gå bra med odlad lax.
Jag tycker inte heller om dem... men de kommer att vandra, det vet jag.
Ers Excellens. Trots våra moraliska och filosofiska invändningar...
...kommer odlad lax att vandra. - Ni är outtröttlig.
Är det nya forskningsrön? En ny avhandling?
Jag bara vet.
Ni bara vet...
Jag förstår.
Tro, dr Alfred?
Okej, för sjutton, tro.
Nå?
De lever.
Förlåt, gubben.
Mrs Maxwell, kapten Robert Mayers har återfunnits vid liv.
Åh, vad bra...
Särskilt för hans föräldrar och hans flickvän, miss Chetwode-Talbot.
- Vilka känner till det här? - Bara ni.
Och så får det förbli. Locket på, förstått?
Är laxfiskegrejen fortfarande på gång?
Så vitt jag vet... Ja.
- I Jemen? - Ja.
Perfekt.
Det här ordnar sig riktigt fint.
Kan du verkligen fiska?
Ja.
VERKLIGEN?
Nej.
Det gör utrikesministern. Kan idioten åka till Jemen?
Ja.
Jag hade tänkt skapa ett litet mirakel.
Något som skulle förhärliga Gud och föra stammarna närmare varandra.
Men ibland undrar jag om vi inte skapat något som förhärligar människan.
Gränsen är hårfin.
Hybris, dr Alfred.
Hybris.
- Visst är det skönt? - Härligt.
Vet du, Fred... Det här projektet har varit min räddning...
...tror jag. Med allt som hänt.
- Måtte den odlade laxen vandra. - Det tror jag att den gör.
Jag tror att det är djupt rotat i dem att ge sig iväg uppströms-
- även om varken de själva eller deras föräldrar har gjort det.
Titta.
Vad fin.
Mary sa en sak om mig.
Att jag var genetiskt programmerad att återvända till ett trist liv med henne.
Att det låg i mitt dna.
- Tror du det? - Nej.
Det är här jag hör hemma. Det har jag alltid gjort.
- Harriet... - Ja.
Jag undrar...
...över dig och mig. Den teoretiska möjligheten...
...på samma sätt som det är möjligt att skicka människor till Mars... förstås.
Eller fiska lax i Jemen.
Ja.
- Ja? - Ja.
Jag behöver bara lite tid.
Självklart. All tid du vill.
Tack.
- Utrikesministern. - Brian Fleet.
- Den store fiskaren. - Det var ett tag sen sist.
- Jag är lite ringrostig. - Vissa takter sitter alltid i.
Han visar er till ert tält. Jag gör er strax sällskap.
- Vad har du sagt? - Äsch, snart bryr sig ingen om fiske.
Förbered dig på ditt livs fototillfälle. Helt utan lax!
Är det... en Woolly Jones?
Nej, den här är ny.
Vad heter den?
Den heter Chetwode-Talbot Beauty.
- Vad snällt. - Det är sant.
- Du skojar inte. - Nej, jag saknar ju som bekant humor.
- Jättefin. - Ja, det är hon.
- Varsågod. - Tack.
Borde vi inte förbereda oss?
- Det gör jag ju. - För den stora händelsen!
- Allt är redan klart. Ta det lugnt. - Sa du?
Säger dr Alfred Jones att jag ska ta det lugnt?
Vart är världen på väg?
Herregud...
Då så...
Tysta! Allt militärt är hemligstämplat och ni skulle ändå inte förstå nåt.
Det enda ni behöver veta är att kapten Mayers är en krigshjälte.
Bara allmänna frågor.
Harriet! Hur känns det?
Det känns som...
Det är en chock men det känns underbart.
Får vi se en kyss?
- Jag är ledsen, min vän. - Nej. Nej, det...
- Det är ett mirakel. - Ja.
Trots det... är jag ledsen.
Det räcker. Nu ska de unga tu få vara ifred.
Låt mig bara få säga att regeringen är stolt över sin lilla men viktiga del i-
- att ha återförenat Harriet... och kapten Mayers.
Det känns konstigt.
- Olustigt? - Nej, skönt.
Gör det nåt om vi... inte?
Nej, då.
Det är ingen brådska.
Håll om mig.
Hur blev du indragen i det här?
Laxfiske här? Det är ju löjligt.
Med shejken vet man aldrig.
Innan man vet ordet av finns här väl lyxhotell och golfbana också.
Det är inte alls hans stil.
Var inte så säker på det.
På nåt sätt får han pengarna tillbaka.
Araber är inte dumma.
Lämna mig inte.
Förlåt mig. Men det blir bäst så här, Mary.
Sover inte du heller?
Nej, inte mycket.
Så här dags slipper man i alla fall journalisterna.
Du har varit väldigt snäll mot Harriet. Tack ska du ha.
Jag älskar henne.
Ja, hon är fin.
Jättefin.
Nej.
Jag älskar henne.
Älskar hon dig?
Det vet jag inte längre. I går levde inte du.
Ursäkta att jag inte ligger död i nåt dike!
Jag kan inte godta din ursäkt.
Var det ett skämt?
Ja, på sätt och vis... Det är inte min starka sida.
Det är ingen fara, Robert.
Ingen fara.
Nu har dagen kommit.
Före dammen var det en torr flodbädd. Nu har vi vatten.
Och i dag hoppas vi få se det enda som saknas.
Tack för att ni ville komma särskilt som ingen av oss vet-
- om mitt märkliga lilla experiment kommer att fungera.
- Det måste det göra! - Det har ingen som helst betydelse.
Det enda som betyder något är du som fiskar med vår krigshjälte i tv.
- Jag har inte fiskat på åratal. - Det finns 10000 fiskar.
Kan du inte få upp en av dem ska du nog byta jobb!
Jag tänker fylla den här öknen med grönska.
Skapa en jordbruksnäring åt mitt folk, deras barn och framtida generationer.
Punktligt.
Muslimer, kristna och en och annan hedning.
Alla är vi här för att vi tror på något. Och varför inte?
Nu kommer stunden vi har väntat på:
Frukten av all vår möda.
Sanningens ögonblick.
Öppna slussarna!
- Vart är de på väg? - Åt fel håll. Nedströms.
De har vänt...
De simmar uppströms.
De vandrar!
De vandrar, Fred!
Filma honom tillsammans med shejken.
- Det fungerar, Ers Excellens! - Ja!
- De vandrar uppströms! - Nu ska vi fiska, dr Alfred.
- Sätt igång. - Jag måste längre ut.
- Fick du med det? - Kan de stå närmare varandra?
Robert, raring! Kan du vända dig om lite?
Vad gör han?
Jättefint. Och, Brian - gärna ett leende också.
Snacka om värdelös.
- Det är roligare utan vadarstövlar! - Ja.
- Jag tror jag har en, dr Alfred! - En riktig skönhet, Ers Excellens!
Se upp! Bakom er!
- Kliv upp! - Nej, ni först!
Jag betalar mina skulder, dr Alfred.
Okej, då drar jag upp er.
Ta tag!
De här behöver vi inte längre.
Jag förstår inte vem som kan göra så. Varför gjorde de så?
Jag vet vilka, och varför.
Ni måste väl kunna gripa dem?
Och uppnå vadå?
Rättvisa.
De som förstörde för oss gjorde självklart fel...
...men de kan ha rätt.
Jag trodde att folk skulle förstå vad vi ville åstadkomma.
Jag trodde att de skulle inse att det egentligen inte alls handlade om fiske.
Men det var att begära för mycket.
Tänker ni göra ett nytt försök?
Tänker vi göra ett nytt försök?
Det var vårt projekt.
Jag tror att Robert vill åka hem...
...så jag vet inte.
Längtar ni hem, dr Fred?
Jag har inget hem längre.
Ett tag hade jag allt.
Nu vet jag inte vad jag ska göra.
När tiden är mogen, så vet ni.
Till dess, då.
Tack.
Jag ska bara säga hej då till Fred.
- Är du säker? - Förlåt?
Harriet...
När jag var i öknen...
...var tanken på dig det enda som fick mig att orka.
Du är inte skyldig mig något.
Det vill jag att du förstår.
Nu åker vi.
- Jag är hemskt ledsen. - Det var otroligt, och det gick nästan.
Jag menade inte projektet.
Det gjorde nog inte jag heller.
- Jag ville inte såra dig. - Det är inte ditt fel.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag kan tyvärr inte hjälpa dig.
Tänker du stanna?
Stanna för vadå?
Det finns ingenting kvar. Inte du... Inte en enda fisk.
Nån måste göra nåt. Lycka till, Harriet.
Dr Alfred!
Titta!
De lever!
Jag tänker stanna.
Jag tänker börja om.
Jag gör det på egen hand om jag måste. Bara några få fiskar till en början.
Engagera folket här, göra det till deras projekt, inte vårt - då skyddas det.
- Behöver ni en assistent, dr Jones? - Shejken har säkert någon...
Assistent?
Partner.
Partner...
Ja, ms Chetwode-Talbot.
Mer än någonting annat.
Var är du?
- På första bästa kamel härifrån. - PR-katastrof?
Snart PR-triumf. Fiskeprojektet igång, kärlek i luften, förstasidesstoff.
- Utrikesministern? - Lever och mår bra. Tyvärr.
Man kan ju inte få allt.
Kan vi sparka oduglingen?
- Du menar "omplacera hans kompetens"? - Var?
- Fiskeriverket? - Perfekt.
Översättning: Jennifer Warrender Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Rasmus Ramstad AB Svensk Filmindustri